Slutt å røre på deg, er du snill. Slutt å røre på deg.
Det må ha vært maskerade.
Innsamling til skolen.
- Offeret er på terrassen. - Vitner?
Mange, men vi vet likevel ikke så mye.
- Hvor ødelagt er åstedet? - Ganske grundig.
Allerede død da vi ankom.
Herregud...
- Det var både mødrene og fedrene. - Alle ville vise hvem som er rikest.
- Kvinner som ikke dropper ting. - De er rene OL-atleter i å bære nag.
- Kvinnene får alltid skylden. - Alt begynte på skoleorienteringen.
Og det ble forårsaket av Madeline Mackenzie.
Ikke vær nervøs. Søsteren din elsket denne skolen.
Du bør være begeistret. Vet du hvorfor?
Det er den første dagen i resten av livet ditt.
- Ok, kvinne. - Ikke den tonen. Kan du senke lyden?
Takk.
- Forbanna... - ...jævel!
Chloe Adeline Mackenzie! Vil du vite hvordan tenåringer dør?
De kjører bil og sender meldinger samtidig.
Du kommer til å dø! Typisk... Jeg er straks tilbake.
De er dødsens.
- Unnskyld? Du må ikke gjøre sånn! - Mamma?
Abigail, du skulle jo ta bussen. Du får ikke kjøre bil med tekstere.
- De er verre enn fyllekjørere. Kom! - Nei, vi er tre kvartaler fra skolen.
Hvis du kjører og tekster igjen, kaster jeg denne på moren din.
Hvis hun ikke hadde falt, ville kanskje ingen ha blitt drept.
- Har du skadet deg? - Nei, men kvinnen der snublet.
Bør vi ikke sørge for at alt er i orden?
Jo.
- Pokker! - Bli her med beltet på.
- Gikk det bra? - Jeg tror at jeg forstuet ankelen.
- Du bør ha is på den. - Vi må ikke komme sent til skolen.
Otter Bay? Jeg skal dit. Sønnen min Ziggy skal begynne på skolen.
Som i Ziggy Stardust? Fint navn. Dette er datteren min Chloe.
Hun er flau av meg. Er du ny i Monterey?
- Vi flyttet hit for noen uker siden. - Madeline Martha Mackenzie.
Alle kaller meg bare Madeline.
- Jane Ikke-noe-mellomnavn Chapman. - Jeg liker deg allerede.
Du er en reelt god person, og jeg har nese for sånt.
Madeline stakk bare nesa si i alt. Jeg bør vite det.
Trenger dere skyss?
Jeg er hjemmeværende mor og møter gjerne flere heltidsmødre.
Det føles som at det er oss mot karrieremødrene.
De som har så viktige styremøter. Google ditt, Yahoo datt.
De bruker mer tid på møtene enn på å oppdra barna.
- Mamma snakker mye. - Jeg har en deltidsjobb.
Jeg også, men det teller ikke om man ikke tjener over 150000.
Jeg jobber med lokalteater 20 timer i uka. Definitivt under.
Jeg jobber med bokføring og ligger også under.
Når jeg blir stor, skal jeg drive et stort plateselskap. Har du planer?
- Nei. - Han er litt nervøs.
Å komme med Chloe er som å komme med en gyllen billett.
Hva slags musikk liker du?
Ikke si noe. Bowie.
Det blir utført en obduksjon for å fastslå dødsårsaken-
- men offeret hadde brukket bekken og et brudd i bakhodet.
Legg vekk våpnene. Kom igjen, Josh. Du må lukke jakken.
Kan du hjelpe meg, Perry?
Hva har vi sagt om å skyte mor før klokken tolv?
Legg vekk våpnene. Jeg mener alvor.
Førstemann til bilen får en dollar!
- Det krever bare penger. - Du er så fæl.
Du liker at jeg er fæl. Så fæl.
- Du er fæl. - Vi er så fæle.
Etter fem år bør ikke ektepar få kjæle mer.
Han er mye yngre enn hun er.
Jeg vil ikke reise bort, men det blir bare i to dager.
Hun er nok ganske bra... Du vet. På soverommet.
- Vi sees senere. - Kjempefin.
- Hei, Madeline! - Løp og lek. Er du gravid igjen?
Når er jeg ikke det? Så fin du er. Har du...?
- Nei, men søtt at du trodde det. - Du er kjempefin.
Hyggelig å se deg, Jackie. Gabby er ei fæl sladrekjerring.
- Har du sett Justin, Maddie? - Han løp forbi.
- Vinsmaking hos dere i neste uke? - Jeg sender e-post.
- Jeg vet ikke hvor Ziggy er. - Han er med Chloe. Hei, Renata!
- Så fint å se deg! Så fin du er. - Dette er Jane Chapman. Ny i byen.
- Renata Klein. Dette er Amabella. - Fin kjole.
- Hvordan har sommeren vært? - Travelt med ungene og leir.
- Hvordan har du hatt det? - Jeg ble med i PayPals styre.
Som om jeg trengte mer jobb.
- Det er Hamilton-billettene mine. - Vi sees der inne.
Der er bestevenninnen min. Celeste! Når kom du tilbake til byen?
- Sent i går kveld. - Og du ringte ikke?
Elskede, Madeline står der borte. Vi kan utveksle telefonnummer.
- Du har kjolen jeg ga deg. - Ny kjole. Nye sko.
- Ny venn. Jane Chapman. - Hei. Jeg er Celeste.
Hun hjalp meg da jeg prøvde å redde noen fortapte ungdommer.
- Hennes sønn Ziggy er med Chloe. - Tenk at de skal begynne på skolen.
- Du må ta mange bilder. - Hei, Maddie.
Hei, Nathan! Jane, dette er Bonnie og Nathan.
- Så fin! - Takk, jeg laget den i Peru.
Skye og Chloe bør få leke mer. De er halvsøstre, men treffes aldri.
- Hvordan tenker du? - Vi bekymret oss for jentene.
- Med tanke på dynamikken i klassen. - Abby er jo Chloes halvsøster...
- Ja visst, Nathan kan ringe meg. - Får jeg snakke med deg?
- La det gå fort. - Kan vi bytte neste helg?
Vi skal til Bonnies mor, og Abby vil gjerne bli med.
Hun og Bonnies mor har en spesiell forbindelse.
Selvsagt. Ser jeg ikke sikker ut? Vi bør gå nå, Jane.
- Kom, Chloe og Ziggy! - Hyggelig å hilse på dere.
Vi undersøker alle muligheter og utelukker ikke noen.
Så dere skal kalle det drap?
Jeg liker ikke Nathan, men han er likevel et anstendig menneske.
Det var uventet at han kom på skolen. Han kom ikke på Abigails første dag.
- Er Bonnie hans nye kone? - Ja, hun er den pene.
Så pen, frigjort, bohemaktig og elskverdig at jeg bare vil...
Slå henne i kjeften?
Du kommer til å elske henne!
Så fint, de holdt av plassen min. Hei, Tom!
- Hva har skjedd med deg? - Jeg vrikket ankelen i en heltedåd.
Hils på min nye venn Jane. Hun er min redningsperson.
Hun reddet meg som om jeg var en skadet hund. Og hun er morsom.
- Hyggelig å møte deg, morsomme Jane. - Hun flyttet hit for kaffen deres.
Vil du ha? Tre kaffe og noe med sjokolade som ikke gjør rumpa feit.
- Skal bli. - Takk.
Alle flytter hit for skolene. Privatskoler til offentlige priser.
Du kommer til å elske det. Surfer du? Har du en ektemann?
- Eller kjæreste? - Ingen ektemann eller partner.
- Hva med Ziggys far? - Han er ute av bildet.
- Han har aldri vært i bildet. - Hvor bodde dere før?
- I Santa Cruz, hos foreldrene mine. - Hun jobber med bokføring på deltid.
Teateret hyrer frilansregnskapsfører, og jeg kan be dem kontakte deg.
- Så snilt av deg. Takk. - Vi kveler folk med snillhet her.
Til døde.
Hva er det?
- Hva jeg vet om Jane Chapman? - Ingenting. Alt er bra.
Ingen vet noe om noen. Det kan du skrive ned.
- Hva er det? - Det er litt merkelig.
Når jeg er på nytt sted, kan jeg ønske at jeg var mer til stede.
- Men du er jo det. - Jeg ser liksom alt utenfra.
Jeg ser livet mitt og dette flotte øyeblikket-
- men det føles ikke som at det tilhører meg.
- Gir det overhodet noe mening? - Ja.
- Forstår du henne? - Ja.
Så tenker jeg på hvor vakker du er, men vil ikke gjøre deg forlegen.
Du er også vakker, og dere passer inn så bra begge to.
Og av en eller annen grunn føler jeg meg utenfor. Det høres nok sprøtt ut.
Jeg forstår ikke hva du snakker om, men galninger passer inn i byen.
- Vi elsker sprø folk her. - Her er muffinsen din.
Vi elsker sprø folk her.
Hold det! Sånn ja. Bare hold det. To, én og løft!
Bra jobbet!
- Jobb videre, så henter jeg Skye. - Hun får bli sint på meg, ikke deg.
Skal hun stenge inn alle følelsene?
"Hvordan tenker du?" Merr. Det handler jo ikke engang om deg.
Vi ser ikke ting som de er. Vi ser bare hvordan vi selv er.
Barna går i samme klasse. Når hun ser hvor smart du er, bryter helvete løs.
Helvete bryter løs om jeg ikke forteller om navneinnsamlingen.
Alle så på Nathan som en idiot, men en sympatisk idiot.
Jeg likte ham aldri. Men jeg likte kona hans.
Her har vi ham! Se så glad han er.
- Hvordan var det? - Morsomt! Jeg har fått venner.
Har du allerede fått venner? Så spennende!
Hei, unger!
Jeg har savnet dere.
Hvor er Chloe? Hun bygger så klart nettverk.
Dette er Juliette, Amabellas barnepike.
Hun er fransk, og jeg synes at barnepikene bør kjenne hverandre.
Renata, Jane er ingen barnepike. Hun er en ung mor, som du var.
- Som vi var? - Hei, Maddie.
Jeg vil snakke om navneinnsamlingen, om teaterstykket.
- Folk synes at det er upassende. - Vil de stoppe stykket?
Teaterstykket var Madelines livline. Det ga henne et formål.
Jeg signerte den. Men jeg visste ikke at du jobbet med det.
Hun ville bli som Betty Grable, men ble en Betty Crocker.
- Kom nå, Chloe! - Får jeg snakke med foreldrene?
Flott. Ok... Vi har hatt en fantastisk morgen.
Men vi er nødt til å snakke litt alvor.
Noen skadet Anabella. Unnskyld... Amabella.
Og jeg vil at den som gjorde det, skal si unnskyld til henne.
Vi skader ikke hverandre på skolen. Det gjør vi ikke.
- Hvis vi gjør det, sier vi alltid... - Unnskyld.
For det gjør man når man går på skolen, ikke sant?
Amabella, kan det ha vært en ulykke?
En ulykke? Hun har jo merker på halsen.
Kan du si om det var en gutt eller ei jente?
- Det var en gutt. - En gutt? Hva heter han?
De har ikke lært seg hverandres navn, så Amabella kan ikke si det.
- Vi kan ikke droppe dette. - Selvsagt ikke.
Ok... Jeg er fryktelig lei for det, Mrs. Klein.
- Har hun det bra? - Det vet vi snart. Gi henne litt tid.
- Så du hva som skjedde? - Nei.
Amabella, kan du peke ut gutten som skadet deg?
Seriøst?
- Denne gutten? - Nei, han.
- Denne gutten? - Ja, han prøvde å kvele meg.
- Det var ikke meg. - Du trenger bare å si unnskyld.
Jeg har jo ikke gjort noe. Det var ikke meg.
Er du sikker på at det var ham?
Kan hun ta feil?
- Kan du si unnskyld til Amabella? - Det var ikke meg.
Du trenger ikke å lyve. Vi vil bare høre deg si unnskyld.
- Ziggy lyver ikke. - Jeg vet at Amabella snakker sant.
- Jeg tror på sønnen min. - Dette er ikke den beste løsningen.
Men gutten bør ta ansvar for det han gjorde.
Han må forstå at gutter ikke får gå rundt og skade små jenter.
Ingen vil oppdra bøller, så vi kan ikke se gjennom fingrene med dette.
- Det er greit. Jeg tror deg. - Bare få ham til å si unnskyld.
- Ikke når han er uskyldig. - Vi kan oppklare dette senere.
- Dette er uakseptabelt. Kom. - Takk for i dag, alle sammen.
Ikke at det er ei rett jente å kvele, men han valgte feil jente å kvele.
Ziggy, ser du halsen hennes?
Hvis du rører datteren min igjen, vil du havne i store problemer.
- Nå skylder du ham en unnskyldning. - Madeline.
- Kamplinjene ble trukket opp. - Tenk at det endte i blodsutgytelse.
Man snakker ikke sånn til barn. Har ikke barna rettigheter?
Celeste var advokat. Bør ikke sånt gjøres på en viss måte?
- Han ble ikke straffet. - Jeg vil ikke blåse opp dette.
Harper Simpson. Hei.
Jane passet ikke inn. Hun var som en Prius utenfor Barney's.
Det var en feil å la folk konkurrere, men det fikk ikke noen drept.
- Hvordan har Perry det, Celeste? - Bare bra, takk.
- Du spurte meg ikke om Ed. - Beklager.
Renata er en nær venn, så jeg er gjerne fredsmegler.
Takk for tilbudet. Jeg skal si til alle at Renata er din beste venn.
- Jeg prøver bare å hjelpe. - Det tror jeg sikkert.
- Dette kan ende ille. - Eller så går det over.
Ingenting går over når Madeline er innblandet. Hun er en oppvigler.
Det var et stjerneformet sår i skalpen-
-på den øvre delen av bakhodet.
Vi fant også et blåmerke på skallen som tyder på blødninger i benhinnen.
- Og en blødende hjerne. - Det var mye blod.
Chloe...
Takk. Læreren kunne ikke ha håndtert det dårligere.
"Pek ut den mistenkte, Amabella." Seriøst?
Jeg antar at Jane er skadet. Du tiltrekkes skadde folk.
Celeste virker også såret, om du spør meg.
Jeg spurte ikke, og jeg trekkes ikke til skadde folk.
Hjelper jeg de som trenger hjelp, men det er vel ikke galt?
Jeg så det blikket.
Tenk å bli anklaget for noe så fælt første dag på skolen.
- Finnes det noe verre? - Å bli kvalt, kanskje?
Sår gror. Stigmaer kan vare hele livet.
Så voldsofre bærer ikke på emosjonelle sår hele livet?
- Har du en studie å legge frem? - Ok...
- Hva da? - Ingenting.
Det var noe. Du sa "ok".
Betydde det noe, eller var det en nervøs refleks?
- Ikke rott dere sammen. - Jeg velger nervøs refleks.
- Han vil ikke krangle ved bordet. - Jeg innså ikke at vi kranglet.
Du spurte om jeg hadde lest en studie om voldsofre-
- men jeg har lært meg det i Bonnies selvforsvarskurs.
Navnet hennes gjør deg rasende, så Ed sa "ok" for å slippe det.
Apropos Bonnie. Vet dere hva hun gjorde i dag?
Hun signerte en navneinnsamling for å stoppe "Avenue Q".
- Stykket der dukkene banner? - Det er et stykke du bør se.
Det handler om unges kamp med skuffelsen over livet-
- når de føler seg bedratt av morgendagens falske forhåpninger.
Sånt opplever jeg her.
Hva sa jeg?
Se på meg. Se mot kameraet.
Tålmodig og hjelpsomt.
Store smil. Smil stort. En gang til når dere smiler.
Se på meg og smil. Se mot kameraet og se på meg.
Store smil og stå litt nærmere hverandre.
- Vil du leke "sint bever"? - Jeg vil bare ta et til bilde.
- Den sinte beveren vil ta deg. - Tror du? Håper ikke.
Den sinte beveren er tilbake, og han er sulten!
Sulten på mammas bever.
Hun er jo utsøkt! Jeg tar en munnfull.
- Drar du ikke til Wien? - Jeg tar flyet i morgen i stedet.
Det er første skoledag i morgen. Det vil jeg ikke gå glipp av.
- Takk. - Selvsagt.
Jeg er enig med Thea. Ektepar over 40 bør ikke kjæle. Det er ikke søtt.
I forrige uke skrelte hun poteter for hjemløse-
- og kunne ikke slutte å snakke om hvor flott det var å hjelpe.
Hun sutrer når hun må dekke bordet, men skreller poteter med Bonnie.
Bonnie har en god innflytelse.
Vil du heller at Abby røyker gress med vennene sine?
Det føles som at jeg mister dem.
Chloe marsjerte rett inn på skolen som ei veslevoksen jente.
Hun snudde seg ikke, men klarte seg helt selv. "Ha det, mamma."
De vokser opp og flytter ut snart, og da begynner et nytt kapittel.
Du har et annet kapittel, du har et firma.
Men det har ikke jeg. Jeg er bare mamma.
Universet mitt revner når min eldste datter heller omgås med stemoren.
Du kommer aldri til å miste dem. Det vet du.
Nathan skulle få det han fortjente om Abigail hadde elsket meg mer.
Han har ikke trengt å ta noen konsekvenser.
Nå har han Bonnie, som er yngre og mer sexy og vakrere.
Hun suger ham nok økologisk, og Abigail ser dem som sine venner.
Han har alt. Han har vunnet.
Som trøstepremie din, kommer dette til å føre til en krangel.
- Men ikke i kveld. - Jeg mente det ikke sånn.
Du er det beste som har skjedd meg, og du må ikke tro noe annet.
Men jeg kan elske deg av hele mitt hjerte...
- ...og likevel bli... - ...såret når det gjelder eksen.
Kom hit.
Er alt i orden?
Ja visst.
Jeg er ikke likt.
- Hva sa du? - Jeg er ikke likt.
Det er ikke sant, elskede.
Det er én ting å være dårlig likt fordi jeg har en karriere.
Men se.
Se på livet vårt. Hva slags person velger å jobbe?
Ikke en mor på noen akseptabel måte.
Du skulle ha sett blikkene jeg fikk i dag. Herregud...!
Den ene gangen jeg droppet kontoret for å være med på skolen.
For så å måtte forsvare henne da hun hadde blitt overfalt.
Ja, jeg reagerte... menneskelig, som alle mødre hadde gjort.
- Men så ble jeg bare møtt av forakt. - Enkelte kvinner føler seg nok truet.
Du er vakker, enormt vellykket og økonomisk uavhengig.
Du sitter i skolestyret, og engasjerer deg i akvariet.
- Ikke sant? - Jo.
Ja, for faen.
Og på toppen av alt...
...er du ufattelig sexy.
Kvinner... Dere ønsker at vennene deres skal misunne dere-
-men dere må ikke misunnes for mye.
Moren var fæl, men jenta virket grei.
- Hva skjer nå? - Jeg vet ikke.
Læreren ville glemme det og gå videre.
Så det blir vel det vi gjør.
Hvorfor flyttet dere dit helt alene?
Jeg har venner. Folk er faktisk vennlige her.
- Jeg synes at dere skal flytte hjem. - Skal du dra opp det der hver gang?!
Jeg må se til Ziggy.
Herregud...
- Hallo? - Hei, mamma. Unnskyld.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker...
Hei, vennen. Unnskyld at jeg vekket deg.
- Er jeg i trøbbel? - Selvfølgelig ikke.
Du stoler på meg, og jeg stoler på deg.
Rørte du den lille jenta? Det er greit om du gjorde det.
- Ziggy? - Nei.
Ok. Jeg tror deg.
- Hvorfor sa hun at det var meg? - Jeg vet ikke.
Kanskje hun var forvirret og bare tok feil.
- Kommer jeg til å få noen venner? - Du kommer til å få mange venner.
Kom hit.
Ja?
Kjære, vi bør tenke på å skaffe leksehjelp til deg.
Jeg vet hva du vil si, men karakterene dine holder ikke.
Å studere videre innen humaniora er bare tull.
Folk studerer Homer i fire år, får gjeld og får ingen jobb.
En ting skal du vite... Du må studere på college.
- Ed gjorde ikke det, men klarer seg. - Vil du bli dataingeniør?
Pappa gjorde det ikke og virker fornøyd. Med karrieren i hvert fall.
Og ikke glem Bonnie. Livet hennes er vel helt overfylt av lykke?
- Helt uten collegeeksamen. - Beklager at du hater Bonnie sånn.
Det handler ikke om far, Bonnie eller meg. Det gjelder din fremtid.
Suksess måles ikke med en karriere. Det kan være en holistisk ligning.
Jeg er ikke den som vet mest om de holistiske undrene i verden.
Men én ting vet jeg med all sikkerhet, Abigail.
Du må bli selvforsørgende. Jeg var veldig ung da jeg fikk deg.
Andres hjelp holder bare til en viss grad-
- for selv ens beste planer i livet kan gå opp i røyk-
- og da kreves en sterk, selvstendig, utdannet og sterk kvinne.
Du sa "sterk" to ganger.
Du ser ut som et romvesen.
Kan jeg...?
"E står for Ernest, som ble kvalt av en snegl."
"F står for Fanny, som ble sugd tørr av en igle."
Sånn går det om dere går til stranden uten en forelder. Det er forbudt.
- Det var ingen igler der sist. - Jeg var jo med, og jeg skremte dem.
Så dere ikke det? Hver gang vi går sammen, skremmer jeg dem.
Med mine superkraft-raper.
Vil dere høre en hemmelighet? Superkraften min.
Jeg får den faktisk av mamma. Tror dere meg ikke?
Hva spiste vi til middag foruten biffen i kveld?
- Mammas spinatsalat. - Nettopp.
Men det er superhemmelig.
"G står for George, som ble kvalt av et teppe."
"H står for Hector, som spiddet på en rake."
- Du skremte meg. - Unnskyld.
De er kjempefine.
Guttene sa at ei jente ble skadet på skolen i dag.
Renata Kleins datter. Hun ble ikke skadet, bare...
Se. Finnes det noe søtere?
Min favoritt er det med fingeren din. Legg det ut. Folk vil like det.
- Hva skjedde jenta? - En gutt prøvde å kvele henne.
Mener du alvor?
Ingen så det, men hun var lei seg og hadde merker på halsen.
- Hvem var gutten? - En ny gutt. Ziggy.
Men han virket så søt.
Jeg traff moren, og hun var så trivelig.
Vi ber Josh og Max om å unngå ham.
Det er ikke nødvendig. Han er ikke voldelig.
Hvordan vet du at han ikke er det? Fordi han virket søt?
- Kanskje han er uskyldig. - Eller så er han skyldig.
Guttene må ikke havne i dårlig selskap. De får ikke omgås ham.
Nå er du dum.
Guttene holder seg unna ham! Jeg vil vite at du tar hånd om dem.
Fjern den fordømte hånda di!
Er det en sang fra dukketeateret?
Ja, men det er mer enn et dukketeater.
Stykket er viktig for deg, eller hva?
Jeg kan be Bonnie starte en navneinnsamling til din fordel.
Er alt i orden, mor? Du holder vel ikke på å dø?
Nei, jeg holder ikke på å dø. Hvorfor spør du om noe sånt?
Du virker litt ustabil. Er det supermensen på gang?
Nei.
Det man ikke får vite, er at man mister barna sine.
Du er vakker og fantastisk nå.
Men jenta med krøllete hår-
- som hadde mareritt og som sov i sengen min, er borte.
Derfor føles det litt tøft at din lillesøster skal begynne på skolen.
Jeg mister barna mine. Og det kan faktisk sammenlignes med supermensen.
Jeg kommer til å forbli barnet ditt.
Bonnie er en venn. Til og med min beste venn iblant.
Men jeg er datteren din, og du er moren min.
Mamma, ikke gråt.
- Ikke gjør det. - Unnskyld.
Få håret vekk fra ditt vakre ansikt.
- Får jeg si "vennen" ennå? - Ikke blant folk.
Å nei! Ikke én til. Gå og legg deg.
Jeg elsker den sangen. Skal vi spille sammen?
Vi behandler det som skjedde som drap, men har ingen mistenkte ennå.
Men vi har snakket med personen eller personene som er innblandet.
Ziggy... Gutten min.
- Hva gjør vi? - Du går i søvne igjen.
- Vi er klare for avhøret. - Da setter jeg vesken her.
- Det var ikke bare mødrene. - Det var fedrene også.
Under pengeinnsamlinger er det ikke grizzlyhannene som er farlige.
- Det er suggene. - Fortell om Celeste Wright.
- Noe var galt. - Så elegant og kraftfull.
- Madeline Mackenzie. - Hun dropper ingenting.
- Team Renata mot Team Madeline.
- Kamplinjene ble trukket opp der og da.
Så dere kaller det drap?
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com